Моніторинг стану та лікування хворого з верифікованим гепатитом С із ускладненнями: власні клінічні спостереження - Reizin, V. I.; Rudichenko, V. M.; Khantil, N. M. (Ліки України, 2018)
Кількість осіб, хронічно інфікованих вірусом гепатиту С (ВГС), у світі складає 130–170 млн. ВГС був відкритий у 1989 р. та ідентифікований як основна причина не-А, не-В посттрансфузійних гепатитів. Тяжкі печінкові захворювання із розвитком фіброзу, цирозу печінки та гепатоцелюлярної карциноми є частими ускладненнями тривалого перебігу інфекції ВГС. У розвинутих країнах наслідки інфікування людини ВГС є найчастішими показаннями для трансплантації печінки. Генетична гетерогенність є великою для ВГС, порівняно, наприклад, з вірусами гепатиту В та ВІЛ: ізоляти ВГС були згруповані у сім генотипів. Певні відмінності спостерігають у географічному розподілі генотипів. ВГС викликає клінічно тяжке захворювання, яке уражає близько 2–3 % світової популяції. Приблизно у 75 % інфікованих осіб розвивається хронічний гепатит, який може прогресувати у фіброз, цироз та гепатоцелюлярну карциному. У статті наведено власні авторські спостереження тяжкого клінічного випадку, обумовленого інфікуванням ВГС. Наведений матеріал використовується для підготовки студентів та інтернів зі спеціальності «Загальна практика – сімейна медицина» на базі Київської міської клінічної лікарні No 8 державною та англійською мовами.