Оцінка ефективності застосування кверцетину в комплексному лікуванні хворих на остеоартроз з високим рівнем коморбідності, кардіоваскулярного та гастроінтестинального ризику - Волошина, Л.О. (Ліки України, 2017)
Актуальність. Коморбідність визнана ключовою проблемою сучасної медицини. Остеоартроз (ОА) є однією з найбільш поширених хвороб, якій притаманний високий рівень коморбідності, що потребує вдосконалення існуючих схем лікування. Мета. Вивчити вікові особливості поширеності та вираженості коморбідних процесів у хворих на ОА та застосувати кверцетин у комплексному лікуванні таких хворих, його вплив на виявлені недуги. Матеріали та методи. У 120 хворих на ОА досліджено коморбідні процеси, зміни прооксидантних і антиоксидантних систем, фібринолітичної та протеолітичної активності крові. В основній групі хворих в комплексному лікуванні застосовано кверцетин протягом 4 тижнів. Результати. Встановлено, що в пацієнтів з ОА у віці старше 50 років мають місце зростаючий рівень і вираженість коморбідних процесів із домінуванням уражень серцево-судинної системи. Вони супроводжуються прогресуванням у крові порушень прооксидантних і антиоксидантних систем, зниженням фібринолітичної та підвищенням протеолітичної активності крові, а також розглядаються як неспецифічні ланки прогресування усіх виявлених нозологій. Чотиритижневе застосування кверцетину в лікувальному комплексі поліпшило загальні результати лікування основної та коморбідних недуг, а також значною мірою усунуло виявлені біохімічні порушення, що також впливає на зменшення біохімічних порушень у крові. Висновок. Остеоартрозу властиві вікове зростання поширеності та вираженості коморбідних процесів, що супроводжуються неспецифічними явищами оксидативного стресу, зниженням фібринолітичної та підвищенням протеолітичної активності крові. Кверцетин може вважатися одним із засобів оптимізації комплексного лікування хворих на остеоартроз з високим рівнем коморбідності, що також сприятливо впливає на зменшення біохімічних порушень у крові.