Комбінована антигіпертензивна терапія у хворих на цукровий діабет та артеріальну гіпертензію - Бенца, Т.М. (Ліки України, 2017)
У статті наведено дані щодо поширеності артеріальної гіпертензії (АГ) у хворих на цукровий діабет (ЦД) та ризику розвитку ускладнень. Цукровий діабет асоційований з підвищеним ризиком АГ. Артеріальна гіпертензія як супутнє захворювання є у 20–25% хворих на ЦД. Одночасна наявність цих двох захворювань призводить до підвищення кардіоваскулярного ризику. На підставі сучасних рекомендацій розглянуті такі питання, як цільові рівні артеріального тиску (АТ) у хворих на ЦД, у тому числі за наявності діабетичної хвороби нирок, початок медикаментозної антигіпертензивної терапії, вибір антигіпертензивних препаратів. Антигіпертензивні препарати можуть зменшити серцево-судинну захворюваність та смертність. Більшості пацієнтів з АГ необхідно більше одного антигіпертензивного препарату, щоб досягнути цільового рівня АТ. Монотерапія може ефективно знижувати АТ тільки у 20–40% пацієнтів. Комбінована медикаментозна терапія зазвичай потрібна, щоб досягти цільового значення АТ <130/80 мм рт.ст., визначеного для хворих на ЦД. Комбіноване лікування АГ найбільш часто включає інгібітор ренін-ангиотензин-альдостеронової системи (РААС), зокрема інгібітор ангіотензинперетворюючого ферменту (іАПФ) або блокатор рецепторів до ангіотензину II (БРА). Вони можуть бути комбіновані з низькою дозою перш за все тіазидоподібних діуретиків, блокаторів кальцієвих каналів з нейтральним метаболічним ефектом, подальші варіанти терапії включають додавання блокаторів β-адренорецепторів або α-адренорецепторів.