Цитопротекція при гострому інфаркті міокарда після відкриття інфаркт-залежної артерії: нові горизонти - Батушкін, В.В. (Ліки України, 2017)
Безпосереднє порушення енергетичного метаболізму лежить в основі ішемічного пошкодження міокарда при гострому інфаркті міокарда. L-карнітин позитивно впливає на обмін розгалужених ланцюгів жирних кислот та окремих амінокислот і асимілює масив вільнорадикальних сполук. Останні наукові дані свідчать, що він стабілізує клітинні мембрани і, ймовірно, бере участь у контролі нуклеарної транскрипції. В статті наведено випадок позитивного впливу терапії L-карнiтином на раннє ремоделювання порожнини лівого шлуночка, відновлення вагосимпатичних взаємодій, а також перекисне окислення ліпідів у хворого з гострим інфарктом міокарда після первинної перкутанної ангіопластики інфаркт-залежної коронарної артерії. Під впливом курсового лікування (L-карнітин 3 г на добу) спостерігалися істотні зміни вегетативного забезпечення серцевого ритму на ранньому етапі лікування. Достовірної значущості статистичні показники варіабельності серцевого ритму здобули через 1 тиждень лікування. Так, показники SDNN, RMSSD, рNN50 зросли на 42,8–45,3% від вихідних і повернулися до меж фізіологічної норми. Значення HF збільшилося майже в 2 рази (з 5211 мc2 до 10 261 мc2 ). Отримані результати свідчили про істотне відновлення парасимпатичного тонусу вегетативної нервової системи. Водночас рівень активності симпатичного ланцюга вегетативної нервової системи був збережений. Це підтверджувалося динамікою LF i HF/LF. Позитивний вплив L-карнiтину на рівень оксидативного стресу полягав у швидкій динаміці показників перекисного окислення ліпідів та антиоксидантної системи. Через 10 днів лікування підвищена активність перекисного окислення ліпідів істотно знизилася, зокрема рівень дієнових кон’югатів – на 36,4%, малонового діальдегіду – на 41,3%, рівень супероксиддисмутази підвищився на 27,9%. При порівнянні з вихідним рівнем під впливом терапії L-карнiтином зменшилися розміри порожнини лівого шлуночка, була відзначена тенденція до розширення розмірів лівого передсердя і правого шлуночка. Порушення релаксації стінок лівого шлуночка зникло. Скорочувальна здатність міокарда істотно покращилася на 10-й день терапії – фракція викиду лівого шлуночка зросла з 45% до 51%.