Аналіз уявлень лікарів-терапевтів України стосовно діагностики та лікування гострого бронхіту - Bereznyakov І. G.; Imanova, N. I.; Bereznyakov, V. I.; Sydorov, D. Yu.; Lebedynska, M. N.; Levadna, Y. V. (Ліки України, 2019)
Актуальність. Лікарські помилки в діагностиці та лікуванні гострого бронхіту (ГБ) призводять до невиправданих витрат на ліки та здатні негативно впливати на поширення резистентності бактерій до антибіотиків. Мета дослідження – запропонувати підходи до удосконалення діагностики та лікування ГБ в Україні на підставі аналізу уявлень лікарів. Матеріали та методи. Для опитування лікарів були сформульовані 8 запитань, на кожне з яких було запропоновано 5 варіантів відповідей. Лікарі самостійно визначали правильні відповіді на кожне запитання. Впродовж 2018 р. на лікарських конференціях та циклах удосконалення лікарів був опитаний 201 терапевт. Результати. На відсутність необхідності в проведенні лабораторних та інструментальних досліджень для обґрунтування діагнозу ГБ вказали 29,4 % респондентів, тоді як 36,8 % лікарів вважали необхідним клінічний аналіз мокротиння, а 59,2 % лікарів – рентгенологічне дослідження органів грудної клітки. Серед класів антибіотиків найчастіше згадували макроліди (56,2 %), амінопеніциліни (54,7 %) та інгібіторозахищені пеніциліни (39,3 %). Серед класів медикаментів, які лікарі використовують для лікування хворих на ГБ, найчастіше (95,5 %) респонденти відмічали мукоактивні препарати (відхаркувальні, протикашльові, муколітики, мукокінетики та ін.). Висновки. Серед поширених лікарських помилок стосовно діагностики та лікування ГБ можна відзначити: 1) переоцінювання значимості інструментальних та, меншою мірою, лабораторних досліджень для верифікації діагнозу; 2) надмірне захоплення мукоактивними препаратами, доказова база для застосування яких при даному показанні відсутня, а також 3) антибіотиками групи пеніцилінів, включно з інгібіторозахищеними, які не активні щодо ключових бактеріальних збудників ГБ. Препаратами вибору в лікуванні хворих на ГБ є рослинні лікарські засоби, перш за все – екстракт з кореня південноафриканської герані EPs 7630 (Умкалор).