Використання метаболічної терапії у пацієнтів із фібриляцією передсердь - Подсевахіна, С.Л.; Чабанна, О.С. (Ліки України, 2017)
Мета дослідження: дослідити вплив препарату оротат магнію у складі комплексної терапії при відновленні синусового ритму у хворих із пароксизмом фібриляції передсердь, а також оцінити його ефективність при тривалому застосуванні. Матеріали і методи. Було обстежено 56 пацієнтів (16 жінок і 40 чоловіків), середній вік яких становив (61,5±4,3) року з пароксизмом фібриляції передсердь. Всі пацієнти були розподілені на дві групи. Пацієнтам 1-ї групи (n=28) проводилася медикаментозна кардіоверсія аміодароном і призначався оротат магнію. Пацієнти 2-ї групи (n=28) отримували тільки аміодарон. Проводилась оцінка часу до відновлення синусового ритму в обох групах, електричної нестабільності міокарда передсердь і шлуночків після відновлення синусового ритму, якість життя пацієнтів через 3 місяці після виписки. Результати дослідження. Було відмічено, що при використанні у складі комплексної терапії оротату магнію, достовірно більш рідко виникали суправентрикулярна екстрасистолія і парна суправентрикулярна екстрасистолія. Включення до складу базисної терапії пацієнтів із фібриляцією передсердь препарату оротату магнію підвищує ефективність медикаментозної кардіоверсії та скорочує час її настання. При використанні аміодарону і оротату магнію достовірно більш рідко виявляються при Холтерівському моніторуванні електрокардіограми ознаки електричної нестабільності міокарда передсердь порівняно з монотерапією аміодароном. Фібриляція передсердь викликала погіршення показників якості життя у вигляді посилення вираженості симптомів захворювання, обмеження фізичної активності, порушень психоемоційної сфери. Через 3 місяці лікування відмічено, що якість життя при комплексній терапії із застосуванням оротату магнію у пацієнтів 1-ї групи була на 15,7% вище порівняно з пацієнтами 2-ї групи